Beszámoló a 2019. március 15-i vasegerszegei ünnepségről, ahol Markuvoszky Lajosra is emlékeztek
Immár hatvannegyedik alkalommal 1955-től március idusán, rendszeresen megemlékeznek Vasegerszegen is az 1848-89-es forradalom és szabadságharcról. Az ünnepség fókuszában minden alkalommal Markusovszky Lajos személye áll.
Az előzményekből tudni kell, hogy a nagy magyar orvos géniuszt egy kis Vas megyei településen, Vasegerszegen (korábban Keményegerszegen) - felesége szülei birtokán - temették el, mely mára nemzeti sírhely.  A megyei kórház 1955-től, alapvetően Bencze József orvostörténész munkálkodásának gyümölcseként, attól kezdve büszkén viseli névadójaként Markusovszky Lajost. Szombathelyen utcát neveztek el, és szobrot avattak. Vasegerszeg település szépen gondozza sírját és emlékét. Németh József polgármester úr sokat tesz az orvos-géniusz emléke érdekében. Megújította a kapcsolatot születési helyének, a felvidéki Csorba elöljáróival. A két település kapcsolatának gyümölcse nemcsak az emléktáblák a kölcsönös megemlékezések, de Fero Guldan szlovák szobrász az orvosra emlékező szobra mindkét településen látható.
Az ünnepség a falú életének legfontosabb közéleti eseményének számít. Nem csoda, hogy több mint száz ünneplőben öltözött vasegerszegi polgár hallgathatta a polgármester úr bevezető szavait. 
A köszöntő után Marton Ferenc a Vas Megyei Közgyűlés alelnöke ünnepi beszédben emlékezett a márciusi ifjakra, a forradalomra és a szabadságharcra.
Horváth Boldizsár dr. a Markusovszky Kórház nevében „Mit köszönhet a magyar nemzet Markusovszky Lajosnak?” címmel emlékezett. Mondanivalóját 12 pontban csoportosította, nem plagizálva a pesti ifjakat. Ez volt a 12. alkalom, hogy Vasegerszegen, Szombathelyen vagy Csorbán Markusovszkyról megemlékezhetett. Kitért az orvos magyarságára, a Görge(i)y érdekében tett orvoslásáról. Arról is szolt, hogy Világos után a hadvezér vélhetőleg Markusovszky szemében nem volt áruló, hisz még egy évig kezelte-gyógyította őt, ami életre szóló barátság forrása lett. Görgey Gábor a késői utód szavait idézte „Artúr bácsi, nyugodjál békében a rágalom már halott”. De akkor igen kevesen lehettek, akik inkább Kossuth híres (hírhedt?) vidini levelének hittek. Beszélt az orvos a közegészségügy-, az orvosegyetemetek (Budapest Kolozsvár) kiteljesüléséről, oktatás és más fontos egészségügyi reformban játszott elévülhetetlen szerepéről.
Papp Zoltán professzor Semmelweis Ignác és Markusovszky Lajos kapcsolatáról szólt. Joggal tehette, hisz mindkettőnek késői utódaként tekinthető. Mint emeritus szülészprofesszor Semmelweis klinikáján-, mint jelenlegi főszerkesztője a Markusovszky Lajos által alapított Orvosi Hetilapnak. A nagyszámú laikus hallgatóknak közérthetően ismertette a gyermekágyi láz okát, a nagy felfedezés stációit. Semmelweis élete végi kálváriáját, a kollégáinak megnemértéseinek borzalmait. Kiemelte Markusovszky szakmapolitikai szerepét, amit a világraszóló felfedezés nemzetközi elismertetettsége érdekében tett. Semmelweis Markusovszky nélkül valószínűleg „az anyák megmentője” világhír és nemzetközi elfogadtatása helyett (UNESCO 1965-ben halálának századik évfordulóján az évet „Semmelweis Év”-nek nyilvánította) a feledés homályában kerülhetett volna.   
A helyi iskola tornatermének falán, ami egyúttal ügyesen kialakított közösségi tér is, felavatták Horváth Zoltán festőművész allegorikus freskóját, mely kb. 10 négyzetméteren bemutatja Markusovszky életútjának főbb stációit. Az ünnepség első felét a település ifjúsága által adott bájos műsor zárta, mely 48 márciusától 49-es világosi fegyverletételig végigvezette a forradalom majd szabadságharc sorsát, hangsúlyozva annak mai értelmezését. Az ünnepség végén a szokásokhoz híven megkoszorúztuk Markusovszky síremlékét. A tavaszi nap kegyes volt, napsütötte délután köszöntünk el a nagy magyar orvos ikon sírjától.
Szombathely-Vaegerszeg, 2019. 03. 15.
Horváth Boldizsár dr.